Vannforsyning og barnedødelighet i Tromsø omkring 1920
I 1919 bygde Tromsø kommune en demning i Slettaelva på den fjellrike Kvaløya vest for byen som de neste par årene ble koblet via et undersjøisk rør til byens vannforsyningssystem for å øke vannmengden og bedre kvaliteten på byens drikkevann. Nyttårsaften 1921 ble kvaløyvannet trykksatt i Tromsø sent...
Published in: | Heimen |
---|---|
Main Author: | |
Format: | Article in Journal/Newspaper |
Language: | Norwegian Bokmål |
Published: |
Universitetsforlaget
2021
|
Subjects: | |
Online Access: | https://hdl.handle.net/10037/24100 https://doi.org/10.18261/issn.1894-3195-2021-04-05 |
Summary: | I 1919 bygde Tromsø kommune en demning i Slettaelva på den fjellrike Kvaløya vest for byen som de neste par årene ble koblet via et undersjøisk rør til byens vannforsyningssystem for å øke vannmengden og bedre kvaliteten på byens drikkevann. Nyttårsaften 1921 ble kvaløyvannet trykksatt i Tromsø sentrum. For å undersøke hvilken effekt dette hadde på barnedødeligheten, ble medisinalberetningene og et datasett med begravelser 1915–30 analysert med hensyn til aldersgrupper og dødsårsaker. Dødeligheten hadde tiltatt under første verdenskrig og fram til 1920, men fra 1921 sank antallet døde, mens antallet alvorlige tilfeller av diare fluktuerte. Spedbarns- og barnedødsfallene i aldersgruppen ett til fem år gikk avgjort ned, dog med en mindre økning i 1924. En sammenligning av perioden 1915 til 1921 med den lengre perioden 1922 til 1930 viste reduksjon i barns dødsfall pga. mage/tarmsykdommer. |
---|