La symbolique des langues de la nature dans les nouvelles d’Aharon Appelfeld
Before advancing onto the profitable, fruitful path of a novelist, Aharon Appelfeld began his career as a short story writer. Between 1962 and 1971, he wrote no less than five collections without including the numerous texts published in literary magazines.It is nature and its multiple elements that...
Published in: | Yod |
---|---|
Main Author: | |
Format: | Article in Journal/Newspaper |
Language: | French |
Published: |
INALCO
2014
|
Subjects: | |
Online Access: | https://doi.org/10.4000/yod.2100 http://journals.openedition.org/yod/2100 |
Summary: | Before advancing onto the profitable, fruitful path of a novelist, Aharon Appelfeld began his career as a short story writer. Between 1962 and 1971, he wrote no less than five collections without including the numerous texts published in literary magazines.It is nature and its multiple elements that inspired his language and allowed him to create a symbolism where polysemy can only compare to the musical variations of the Hebrew language. In turn, water, the forest, the frozen tundra or the burning of the sun, the protective or harmful flora as well as the domestic or wild fauna, became modes of expression inspired by genuine languages in which sensations, memories and states of mind become manifest. Nature embodies the inspiring muse of a palette of new symbols created by the artist. Avant d’entamer un fructueux parcours de romancier, Aharon Appelfeld a commencé sa carrière en tant que nouvelliste. Il a publié cinq recueils de nouvelles entre 1962 et 1971, sans compter de multiples textes qui ont vu le jour dans des revues littéraires. C’est dans la nature et ses éléments multiples qu’Aharon Appelfeld puise les langages qui lui permettent de forger une symbolique où la polysémie n’a d’égal que les variations musicales de la langue hébraïque. Tour à tour, l’eau, la forêt, la steppe glacée ou la brûlure du soleil, la flore protectrice ou nocive ainsi que la faune domestique ou sauvage deviennent des moyens d’expression, de véritables langages où affleurent sensations, souvenirs et états d’âme. La nature incarne ainsi la muse inspiratrice d’une palette de nouveaux symboles créés par l’artiste. לפני שהחל בכתיבת רומנים, פרסם אהרון אפלפלד חמישה קובצי סיפורים מלבד טקסטים נוספים שראו אור בכתבי עת. את שפת הסמלים שלו שואב אפלפלד מחיק הטבע על מרכיביו השונים : המים, היער, הערבה הקפואה או השמש הלוהטת, הצומח המגן או המזיק, החי המאולף או הפראי הופכים לאמצעי ביטוי, לשפות של ממש, החושפות תחושות, זיכרונות ומצבי רוח. |
---|