Med nav og eiker. En museologisk analyse av hvordan markesamisk identitet skapes, reforhandles, vedlikeholdes og utvikler seg ved Várdobáiki samisk senter.
Siden 2001 har de samiske museene i Norge ligget under Sametingets forvaltning. I den anledning har det vært iverksatt en massiv omorganisering og definering av det samiske museet. Fokus har i denne sammenheng ofte ligget på museets rolle i forhold til samisk identitet. Spesielt i områder hvor samis...
Main Author: | |
---|---|
Format: | Master Thesis |
Language: | Norwegian |
Published: |
2013
|
Subjects: | |
Online Access: | http://hdl.handle.net/10852/38772 http://urn.nb.no/URN:NBN:no-42207 |
Summary: | Siden 2001 har de samiske museene i Norge ligget under Sametingets forvaltning. I den anledning har det vært iverksatt en massiv omorganisering og definering av det samiske museet. Fokus har i denne sammenheng ofte ligget på museets rolle i forhold til samisk identitet. Spesielt i områder hvor samisk kultur og identitet over lengre tid har vært under et meget sterkt fornorskingspress. Ett av disse områdene er markesamisk område i Nordre Nordland og Sør-Troms. Med utgangspunt i Várdobáiki sámi guovddá – et markesamisk kultursenter som siden 2009 har hatt det museale forvaltningsansvaret i hele det markesamiske området – tar denne avhandlingen sikte på å analysere senterets rolle i relasjon til oppbyggingen og styrkingen av markesamisk identitet ut fra en museal praksis. Analysen baserer seg på at Várdobáiki, og de museale enhetene herunder, danner en kontaktsone hvor ulike aktører kan møte og forhandle frem en felles markesamisk identitet. Tuftet på intervjuer med ulike aktører trekker analysen frem lokalt eierskap som ett sentralt begrep. Ved å se nærmere på hvordan senteret fremmer aktørenes lokale eierskap til den markesamiske kulturen forsøker analysen å trekke frem de mange og varierte fremgangsmåtene som blir nyttet for å skape, forhandle frem, styrke og vedlikeholde markesamisk identitet. Since 2001 the Sami museums in Norway have been under the jurisdiction of the Sami Parliament. As a result of this an extensive reorganization and redefinition of the Sami museums has been implemented. The focus has been on the role of the museum in establishing a Sami identity, particularly in areas where the Sami culture has been put under pressure to become Norwegian over a long period of time. One of these areas is the Marke-Sami area in the northern part of the county of Nordland and the southern part of the county of Troms. This thesis aims at analysing the role of the Várdobáiki sámi guovddás – a Marke-Sami culture center which has had the administrative responsibility of all the Marke-Sami areas – in relation to the development and reinforcement of a Marke-Sami identity in a museum practice. The analysis is based on Várdobáiki – with all its underlying musum entities – as a contact zone in which the different participants can meet and negotiate a unified Marke-Sami identity. Based on interviews with the different participants this analysis focuses on local ownership as a central topic. By closer examination of how the center promotes the participants local ownership of the Marke-Sami culture this analysis attempts to distinguish the many and varied approaches to create, negotiate, strengthen and maintain a Marke-Sami identity. |
---|