Povezanost roditeljske potpore i lokusa uzročnosti u kontekstu provedbe kinezioloških aktivnosti kod djece mlađe školske dobi - Pavić, Katarina (Sveučilište u Zadru. Odjel za izobrazbu učitelja i odgojitelja. Odsjek za učitelje., 2022)
Obitelj je nesporno glavni akter primarne socijalizacije djeteta, gdje od samog početka procesa socijalizacije, roditelji igraju presudnu ulogu u svim utjecajima i obrascima ponašanja pa tako i onima iz kojih slijedi kasnija navika tjelovježbe i raznih oblika uključivanja u kineziološke sadržaje (Perasović, 2010). Svoj djeci je potrebna roditeljska potpora koja se očituje kroz emocionalnu podršku, informacijsku (savjetodavnu) podršku te čitav niz raznih vidova materijalne i financijske pomoći (Woolgar i Power, 1993, prema Bosnar, 2003). Teorija lokusa uzročnosti opisuje, između ostaloga, zbog čega dolazi do reguliranja ponašanja kod pojedinaca te daje odgovor na pitanja „koliko je nečije ponašanje autonomno (samoodređeno) odnosno kontrolirano?“ i „koji to unutarnji ili vanjski faktori i na koji način utječu na nečije ponašanje?“. U sportskom kontekstu poželjan je lokus uzročnosti koji je potaknut unutarnjim faktorima kada su djeca tjelesno aktivna zato što to žele sami i zato što uživaju u tjelesnim aktivnostima. Lokus uzročnosti koji je potaknut vanjskim faktorima kao što je „nagovaranje roditelja“, nagrada ili slično često uvelike utječe na nezadovoljstvo kod djece i odustajanje od tjelesnih aktivnosti zbog njihova individualnog osjećaja kontrole. Primarni cilj istraživanja bio je utvrditi povezanost roditeljske potpore i lokusa uzročnosti za vježbanjem u kineziološkim aktivnostima djece mlađe školske dobi. Sekundarni ciljevi bili su ispitati razlike u roditeljskoj potpori i lokusu uzročnosti s obzirom na spol i tjelesnu aktivnost ispitanika. Rezultati istraživanja ukazuju kako roditelji pružaju djeci vrlo dobru potporu (AS=4,23) kako bi se djeca bavila tjelesnim aktivnostima i to najviše u vidu davanja financijske potpore (AS=4,8). Prostor za poboljšanje postoji u vidu njihova aktivna uključivanja na način da se pridruže djeci tijekom same provedbe tjelesnih aktivnosti (AS=3,37) te da im posluže kao uzor (AS=3,78). Nadalje, rezultati ukazuju kako su djeca malo više motivirana unutarnjim čimbenicima lokusa ...