Utredning og behandling av overaktiv blære ved UNN Narvik, en retrospektiv kvalitetsstudie - Arntzen, Andrea (UiT Norges arktiske universitet, 2020)
Bakgrunn og formål: Diagnosekoden N39.4 Annen spesifisert urininkontinens inkluderer pasienter med overaktiv blære syndrom (OAB), urgeinkontinens (UUI) og blandingsinkontinens. Førstelinjebehandling består av konservative tiltak +/- farmakologisk behandling, andrelinjebehandling er botoxinjeksjoner i blæra og tredjelinjebehandling er sakral nervemodulering (SNM). Formålet med oppgaven var kartlegge effekten av denne behandlingen ved UNN Narvik, og om behandlingen holder internasjonal standard. Videre var det ønskelig å kartlegge pasientforløpet for å se om noe kan forbedres i fremtiden. Metode: Oppgaven er en retrospektiv kvalitetssikringsstudie. Alle pasienter med diagnosekode N39.4 Annen spesifisert urininkontinens ved UNN Narvik i perioden januar 2012 - februar 2020 ble kartlagt ved journalgjennomgang. Det er gjort deskriptiv statistikk med summering og prosentregning som beskriver pasientmaterialet og effekt av de ulike behandlingsalternativene. Resultat: 300 pasienter ble inkludert i analysen. I forkant av behandling ble validerte spørreskjema om symptomer og livskvalitet utfylt av 76.6% av pasientene (ICIQ-UI SF) og av 74% av pasientene (ICIQ-OAB). 285 pasienter (83.3%) fikk konservativ behandling, hvorav 76 (26.6%) hadde effekt. 120 pasienter (40%) fikk botoxinjeksjoner, hvorav 84 (70%) hadde effekt. 62 pasienter (22.6%) fikk SNM, hvorav 33 (53.2%) hadde effekt. Totalt har 64.3% hatt effekt av behandling. Konklusjon: Pasientene med diagnosekode N39.4 Annen spesifisert urininkontinens som behandles ved UNN Narvik har like god effekt av behandlingen som vist i internasjonale studier. Noe mindre andel har effekt av konservativ og medikamentell behandling sammenlignet med andre studier, noe som kan skyldes pasientmateriale i spesialisthelsetjenesten. Pasientene har svært god effekt av botoxinjeksjoner, med 70% suksessrate. Pasientene har også god effekt av SNM med 53.2% suksessrate. Pasientforløpet har vært tilfredsstillende.