Summary: | Mange mennesker med utviklingshemming trenger støtte og tilrettelegging for å kunne delta i fritidsaktiviteter. De har krav på å kunne delta på lik linje som alle andre. Dette er nedfelt i politiske og offentlige dokumenter som NOU, konvensjoner, lover og føringer. Det viser seg derimot at selv om intensjonene i dokumentene er gode, føringene er klare, oppleves virkeligheten annerledes. I denne masteroppgaven forsøker jeg å belyse ulike faktorer som kan gi muligheter, og setter begrensninger for at ledsagere kan fremme kulturdeltakelse for personer med utviklingshemming. Studien er gjennomført på en festival som heter «Ny Ung Kunst» som er en del av, og går parallelt med Festspillene i Nord-Norge. Denne festivalen er for ungdom som ønsker å delta i ulike kunst- og kulturprosjekter, og som tar høyde for alle personer uavhengig av funksjonsevne. I min undersøkelse har jeg fokusert på ledsagerne til personer med utviklingshemming. Problemstillingen min er som følger: «Hvilke muligheter og barrierer kan ledsagere til personer med utviklingshemming møte i sitt arbeid med å fremme kulturdeltakelse?». Målet med oppgaven er å synliggjøre og lokalisere faktorer som begrenser og fremmer muligheten for å kunne være en ledsager som kan bidra til at personer med utviklingshemming får delta på lik linje som alle andre. Dette er en kvalitativ studie, der dataene baseres på en feltstudie gjennomført under festivalen i 2018. Dataene har blitt produsert gjennom intervjuer, uformelle samtaler, samt egne observasjoner. Hovedfunnene har vært at økonomi, ledsagernes kompetanse, tilrettelegging og informasjon har vært faktorer som både legger begrensinger, men også skaper muligheter for kulturdeltakelse for personer med utviklingshemming. Funnene i studien henger tett sammen med tidligere forskning som er gjort på området, samt litteratur og teorier som omhandler fritidsdeltakelse.
|