Hay as the feed for reindeer - Syrjälä-Qvist, Liisa (Rangifer, 1985)
The palatibility, digestibility and nitrogen balance of the diets containing different amounts of hay and concentrates were investigated by four adult male reindeer after 3x3 Latin square design. Three reindeer were kept inside in metabolic cages and one outside in a fence. Hay was dried timothy hay and concentrates were barley and commercial complete feed. The proportion of hay in the diet dry matter in the different diets was intended to be 80, 65 and 50%. The reindeer did not, however, consume their total hay rations and so those proportions were 75, 62 and 49%. The concentrate rations were, instead, consumed completely. The average total dry matter amounts eaten daily increased, when the proportions of concentrate increased in the diet, being in the different diets 14, 15 and 16 g/liveweight kg, where the amount of hay was 10, 9 and 8 g, respectively. The digestibility of the different components was good in all the diets, (66 — 78%), and there were no significant differences between the diets and animals. The nitrogen balance was negative in all the diets.Hö som foder åt renar.Abstract in Swedish / Sammandrag: Med ett försök vari ingick fyra fullvuxna renar (3 — 4 åriga hanar) och som utfördes enligt 3x3 latinsk fyrkant metoden undersöktes smaklighet och smäkbarhet samt N-balans hos dieter, som innehöll olika mängder hö och kraftfoder. Tre av renarna hölls så länge försöket varade i smältbarhetshäckar inomhus och en var utomhus i inhägnad. Höet var timotej och kraftfodret bestod avkorn och industrielt allfoder. Höets andel beräcknad på fodergivans torrsubstans var pianerad i de olika dieterna till 80, 65 og 50%. Renarna åt dock inte allt det hö, som ingick i fodergivan utan höets andel blev 75, 62 och 49%. Kraftfodergivan åt djuren dåremot helt och hallet. De totala dagligen konsumerade torrsubstansmängderna ökade då kraftfodrets andel ökade och var vid de olika dieterna 14, 15 og 16 g/kg levande vikt. Därav var höets andel motsvarande 10, 9 og 8 g/kg levande vikt. De olika foderkomponenternas smäkbarhet i fodergivan var god eller i de olika dieterna 66 — 78%. I de olika djurens dieter forekom inte heller märkbara skillnader. N-balansen var negativ i alla dieter.Heina porojen rehuna.Abstract in Finnish / Yhteenveto: Eri määriä heinää ja väkirehua sisältävän rehuannoksen maittavuutta ja sulavuutta sekä typpitasetta selvitettiin neljällä täysikasvuisella urosporolla 3x3 latinalaisen maliin mukaan järjestetyssä kokeessa. Poroista kolme oli kokeen aikana sisällä sulavuuskoehäkeissa ja uksi poro ulkona tarhassa. Heinä oli timoteitä ja väkirehu ohraa ja teollista täysrehua. Heinän osuudeksi rehuannoksen kuiva-aineesta laskettuna suunniteltiin eri dieeteille 80, 65 ja 50%. Porot eivät kuitenkaan syöneet tarjottua heinämäärää, joten heinän osuudeksi jäi 75, 62 ja 49%. Väkirehuannoksensa porot söivät kokonaan. Kuiva-aineen päivittäiset kokonaissyöntimäärät lisääntyivät väkirehun osuuden lisääntyessä ollen eri dieeteillä 14, 15 ja 16 g/elopeinokilo, mistä määristä heinää oli vestaavasti 10, 9 ja 8 g/elopainokilo. Rehuannoksen eri komponenttien sulavuudet olivat hyvät, eri dieeteillä 66 — 78% eikä eläinten ja dieettien välillä ollut merkitseviä eroja. Typpitase oli negatiivinen kaikilla dieeteillä.