Lite og godt eller trangt og smått: psykiske helsearbeideres erfaringer med å jobbe i små kommuner i Nordland - Masvie, Toril Beate (Høgskolen i Buskerud, 2011)
Bakgrunn: Psykisk helsearbeid i kommunene ble for alvor en realitet med Opptrappingsplanen 1999, og de øremerkede midlene som fulgte med. I dag har alle kommuner et tilbud til mennesker som har en psykisk lidelse. Kontinuitet blant de ansatte er vesentlig for kvaliteten av tjenesten som ytes. Hensikten med studien: Å få kunnskap om den psykiske helsearbeiderens erfaringer med å jobbe i små kommuner, med særlig henblikk på det å møte pasienten på flere arenaer, og organisering av tjenesten. Disse erfaringene er med på å påvirke hvor lenge den psykiske helsearbeideren blir i jobben sin. Kontinuitet er noe som er viktig for kvaliteten på relasjonen til pasienten og derfor noe man bør tilstrebe. Teoretisk forankring: Små samfunn har særskilte utfordringer i forhold til rollekompleksitet og informasjonsflyt. Tidligere forskning viser at psykiske helsearbeidere i kommunene opplever stor frihet i jobben. Samtidig innebærer denne friheten mange selvstendige valg, og sterk opplevelse av ansvar. Forskning viser også at der er få tydelige føringer på hvordan takle de utfordringer møte med pasienten i et lite samfunn medfører. Metode: Studien baserer seg på kvalitativt samtaleintervju med seks informanter fra små kommuner i Nordland. Resultat: Å jobbe med psykisk helsearbeid i små kommuner medfører en rekke utfordringer med hensyn til å møte pasienten på flere arenaer og med hensyn til organisering av tjenesten. I små kommuner møter den psykiske helsearbeideren pasientene på mange arenaer, også utenfor arbeidstid, som på kafeen, bygdefesten, butikken og på facebook. Studien viser at informantene stadig måtte inn i rollen som psykisk helsearbeider etter arbeidstid og at dette kunne oppleves belastende. Studien avdekker videre at det er få retningslinjer eller føringer for hvordan håndtere disse belastningene. Med hensyn til organisering viser studien at de ansatte selv i stor grad har vært med på å utforme innholdet i arbeidet sitt. Flere opplever at de står mye alene med stort opplevd ansvar for pasientene. Konklusjon: Å ...