DOBROBIT PURANA U INTENZIVNOJ PROIZVODNJI - Ostović, M.; Zavod za animalnu higijenu, okoliš i etologiju, Veterinarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Heinzelova 55, Zagreb, Hrvatska; mostovic@vef.hr; Pavičić, Ž.; Zavod za animalnu higijenu, okoliš i etologiju, Veterinarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Zagreb, Hrvatska; Tofant, Alenka; Zavod za animalnu higijenu, okoliš i etologiju, Veterinarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Zagreb, Hrvatska; Balenović, T.; Zavod za stočarstvo, Veterinarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Zagreb, Hrvatska; Ekert Kabalin, Anamaria; Zavod za stočarstvo, Veterinarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Zagreb, Hrvatska; Menčik, S.; Zavod za stočarstvo, Veterinarski fakultet Sveučilišta u Zagrebu, Zagreb, Hrvatska (Croatian society of agronomist, 2009)
Osnovni cilj intenzivnog uzgoja je visoka proizvodnost. Međutim, takvim uzgojem stvoreni su uvjeti u kojima nije moguće zadovoljenje optimalnih bioloških potreba purana, važnih u kontekstu njihove dobrobiti. Genetska selekcija na ubrzanom prirastu, odnosno većoj tjelesnoj masi rezultirala je zdravstvenim problemima, posebice lokomotornog i kardiovaskularnog sustava. Osim toga, održavana visoka gustoća naseljenosti životinja po jedinici smještajnog prostora u farmskom uzgoju uzrokom je lošije kvalitete zraka u peradnjacima, moguće pojave kanibalizma, kao i smanjene mogućnosti kontrole zdravstvenog stanja jedinki. Ostale probleme po dobrobit predstavljaju i postupci izlova, prijevoza i klanja purana. U svrhu sprečavanja pojave kanibalizma purani se uzgajaju pri smanjenom intenzitetu osvjetljenja i/ili im se skraćuju kljunovi, što su postupci koji su već sami po sebi problem dobrobiti. Narušena dobrobit rasplodnih jedinki očituje se i provedbom programa restriktivne hranidbe, a u svrhu kontrole tjelesne mase. Zbog navedenih razloga smanjenja dobrobiti purana pri intenzivnoj proizvodnji nameće se potreba modifikacije određenih postupaka proizvodnje i obogaćenja njihova okoliša. Within the conditions of intensive rearing, of which the main goal is high productivity, certain turkeys' needs, important in the welfare context, cannot be satisfied. Genetic selection for rapid growth and higher body weight has resulted in many health problems, for instance problems of the locomotory system, and has also made natural mating in turkeys impossible. Besides, a high stocking density per housing space unit in farm rearing causes poor air quality, cannibalism as well as lower possibility of animal inspection. Furthermore, routine procedures like catching, transportation and slaughtering represent major welfare problems for turkeys. With the aim to prevent cannibalism, turkeys are raised at low light intensity or/and beak trimming is conducted, which also raises questions about animal welfare. Poor welfare of breeding birds is also manifested in restrictive feeding programs, with the purpose of forced molting and controlling of their body weight. The above mentioned reasons of poor welfare in intensive turkey production prove the need of modification of certain production practices as well as of environmental enrichment.